Ние правим знаци всеки път, когато има някакъв застой.
Превод:
KiMiTo Golden^Fool
Редакция:
KiMiTo
Докато продължаваме това безкрайно пътешествие.
Стайлинг/тайпсет:
KiMiTo
Всеки път се втурваме към него, но то ни избягва на далечно разстояние.
Поздрави за всички наши фенове!
Уебсайт:
balito
Но сега, няма от какво да се страхуваме.
Силните връзки, които обвързват нашите сърца
никога няма да се заличат.
След търсене, продължило цял живот, ние най-накрая пристигнахме
тук, където са линиите на периода.
Нека заменим цялата ни скръб и ярост със сила.
Съдба, която e в рамките на нашия досег.
IceFanSubs
представят
Предстоящият "Обещан ден".
Хората продължават да се подготвят за деня, който ще реши техните съдби.
Времето мина и сега вече е пролет.
Най-накрая Обещаният ден е на път да настъпи.
Епизод 46
Пълзяща сянка
Някакъв панаир ли има? - Да, това е специалният панаир на овцете,
който се провежда всяка пролет в Ризембул. - Съжалявам, че трябва да те помоля за това,
но трябва да запълним водните си припаси. - Няма проблем.
Ще вземем колкото ни трябва. - Добре! Донесете водните бали!
Раз, два...
Готово.
Явно тук няма никой.
Пристигнахме, г-це.
Дом, дом, сладък дом.
Уау, това място е пълно с аутомейли.
Моля да не пипате незавършените.
Много е прашно тук...
Какво става?!
Едуард Елрик?!
Нарушители?!
Какви ги вършите, по дяволите? - Линг?
Ако си спомням добре, вие двамата работите за Кимбли!
Вие момчета сте... от Бригс!
Проследили сте ни дотук?!
Чакай! Чакай! Чакай! Чакай! Свалете оръжията!
Ей, Ед... Какво става тук?!
Дълга история.
Освен това, какво правеше в стаята ми?! - Просто исках да ям, докато се
наслаждавам на гледката!
Казах да свалите оръжията! - Спри да викаш!
Накарайте кучето да млъкне!
Изчезвайте от стаята ми!!!
Ужасно се притесних за теб. - Знам.
Радвам се, че си добре.
А-Ал не е ли с теб?
Ед, Ал е на гарата!
С майор Майлз е. Но скоро ще заминат. Ако побързаш, може и да успееш навреме.
Какво има? Няма ли да отидеш да го видиш?
Ние сме бегълци, търсени от Централата.
Ще стане лошо, ако някой ни види.
Но...
Панаирът на овцете, а... Това ми навява много спомени.
След малко ще потегляме. - Добре.
Надявам се, че следващият път, когато дойдеш тук, вече ще си върнал тялото си.
Благодаря.
Уинри?
Добре дошла. - Благодаря.
Съжалявам, че те разтревожих.
Изглежда, че станахме доста хора тук. - Извинявам се за врявата от преди малко.
Ние сме войници от Бригс. Бяхме назначени за бодигарди на Уинри-сан.
Ти си Линг... нали?
Какво? Познаваш онзи пич?
Казвам се Грийд. Приятно ми е.
Какво?
И така, сега тези момчета работят за мен.
Защо дойдохте тук?
За да се уверим, че всичко с аутомейла му е наред.
Знаете как е, да се подготвим за най-лошото. - После го погледни, Уинри.
Направила си му най-новите неща, така че най-добре ти да се погрижиш за него.
Добре, няма проблем.
Ясно.
Значи хората в Лиор отново са си стъпили на краката. Какво облекчение.
Това доста ме тревожеше.
А защо Ал е с майор Майлз?
Чух, че войниците от Бригс ще правят нещо като съвместни упражнения с тези на изток.
Ал пожела да отиде с тях, казвайки, че сигурно ще може да им помогне с нещо.
Ясно.
А баща ти отиде в Централата, преди да заминат.
Чух, че е в някакво гето на име "Канама", така че трябва да се срещнеш с него,
ако искаш да научиш повече.
Обещаният ден наближава, нали?
Грийд ми каза за това.
Това може да е денят, в който ще успеем да си върнем телата, но и денят,
в който голяма трагедия може да сполети тази страна.
Ей...
Какво?
Вземи баба и кучето, и избягайте в някоя друга страна.
Казваш ми да избягам ли?! Казвайки това на някой близък,
прозвуча така, сякаш си се предал. Не можеш ли да спреш заплахата
за тази страна?! - Ще ги спра! Но има много малък шанс това да не стане!
Тогава го направи нулев!
Планират да направят нещо ужасно, нали?
Победи ги и защити нашата страна!
И докато го правиш, заедно с Ал, си върнете обратно телата!
Ще направя всичко, за да може това да стане!
Божичко, казваш го така, сякаш е фасулска работа.
Какво?!
Май не си на себе си...
Ей, Ед! - Човече, такава си досада...
Ед!
Доста упорита жена.
Звучи така, сякаш иска всичко на света. Точно като мен.
Алчните хора заплащат с висока цена действията си.
Виждаш ли това? Исках да съживя мъртъв човек
и това беше цената, която заплатих. - Така ли мислиш?
"Искам да съживя някой умрял", "Искам да бъда богат", "Искам жени"...
"Искам да защитя целия свят"... Това са желания.
Доста големи желания.
Според мен няма "прави" и "криви", когато става въпрос за алчност.
Вие хората класирате видовете алчност на добри и зли, което ви прави трудни
за разбиране.
Тръгвате ли?
Да, и без това мислихме да тръгнем днес.
Благодаря за настройването на аутомейла.
Ако видиш Хоенхайм, му предай съобщението на Триша за него.
Да, да.
Ед, аз... - Ти продължавай да се криеш.
Ще се прибера, след като сложим край на всичко на Обещания ден, затова...
...ни чакай с прясно изпечен ябълков пай. Става ли?
Става!
Работата днес ни отне цяла вечност. - Но наистина ли точно сега
трябва да правим това? Обещаният ден наближава!
Няма какво друго да правим! Д-р Марко и Скар все още не са се свързали с нас.
Божичко... Къде ли са сега?!
Докторе!
О, момчета, това сте вие. - "О, момчета, това сте вие" ли?!
Къде бяхте през цялото това време?! - Съжалявам за това.
Да тръгваме към Централата.
Но нещо не стана така, както трябваше.
Използвахме войниците, а сега работим с ишбалци.
Ясно.
За нас Аместрис е родното ни място. Семействата ни също са тук.
Но важното сега е, че Скар, който беше бунтовник срещу страната,
сега прави всичко възможно, за да я защити.
Не ме разбирайте погрешно. Целта ми не е да защитя тази страна, а да я променя.
Работя, за да може хората от тази страна да признаят ишбалците,
раса, която те отрекоха.
За да промениш света, трябва самият ти да се промениш.
Така стоят нещата, аместриани.
Ишбалци?! - Защо?!
Ние не се размотавахме просто така, без да правим нищо.
Те са другари, споделящи целта ни.
Надявам се и тазгодишното упражнение да бъде продуктивно, генерал-лейтенанте.
Радвам се, че тази година го правим тук - на изток.
Съвместните упражнения на север са доста трудни за нас.
Подготвихме всичко необходимо. - Ние също.
Но за съжаление изникна един малък проблем...
Какъв?
Госпожичка Брадли случайно е тук, за да наблюдава.
Очаквах някой висшестоящ да гледа тренировката,
след като тя се провежда точно преди Обещания ден...
Е, просто ще измислим нещо.
Ето, отново...
Времето започва да става все по-кратко.
Трябва да побързам. Трябва да си върна тялото или...
Да, подушвам го!
Мирише ми на малкия брат на Металния алхимик!
Бягаш ли?
Лошо!
Не съм в състояние за битка!
Какво е... това?!
Точно сега ли...
Ще те накарам да си мълчиш до Обещания ден,
Алфонс Елрик.
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
Добър вечер, генерал-майоре.
Нямам чай за такива като теб.
Скоро мога да те изведа на вечеря.
Значи най-накрая ще спазиш обещанието си?
Думата "огромно" дори не е в състояние да опише това имение.
Богатството на Армстронг никога не спира да ме удивлява.
Тук може да се скрие цяла компания... Не, дори цял батальон.
Ако нещо се случи с мен,
можеш да вземеш цялото имение.
Няма да се побере в ковчега ми.
Няма ли да го дадеш на брат си?
Бих казала, че ти си по-добрият избор... заради косата.
За мен е чест.
Със закъснение... Поздравявам те за това, че стана глава на семейство Армстронг.
Зюмбюли... ?
"Селим Брадли е хомункулус."
Знаеш ли какво символизират зюмбюлите?
Не.
Женската красота.
Не ми трябват цветята ти!
Е, ако ме извините, генерал-майоре.
Аматьор.
Един ден преди "Обещания ден"
Това е досадно.
Да стреляме по кулата на Брадли и да приключваме вече.
Моля ви, недейте. - Майор Майлз.
Значи нямаме никаква информация за изчезналия Алфонс Елрик...
Да. Още търсим, но...
Може би е бил пленен?
А Обещаният ден е утре...
Сър. Генерал Хакуро пристигна.
Сър, трябва да ви кажа нещо за генерал-лейтенант Граман...
Да направи преврат, използвайки Източната армия?
Вече сме мислили за подобна възможност. - Не, тази съвместна тренировка е примамка.
Ишбалци ще извършат терористичен акт в Централата,
сега, когато защитата е отслабена, след като Негово Височество е тук.
Граман ще използва "терористите" като претекст да нахлуе в Централата.
Планира да се възползва от объркването и да завземе Централния щаб,
с помощта на полковник Мустанг.
Както каза генерал Хaкуро,
много ишбалци са забелязани в Централата през последните няколко дни.
Връщам се в Централата.
Оставям нещата тук на вас. - Разбрано.
Този Мустанг... Планира нещо ужасно глупаво.
Мислих, че сме се погрижили за него, когато го отделихме от хората му...
Влакът спря. - Какво става?
Минават овце. - По дяволите, нямаме време... !
Ей, току-що ни оставиха!
Какво?! - Какво става?!
Ей, накарай го да спре!
Овцата на линията е унищожена.
Тръгваме към Централата по план.
Да вървим! Полковникът ни очаква.
Да!
По дяволите!
Бил сте тяхна играчка, генерал-майор Хакуро.
Влакът на фюрера е бил атакуван!
Какво?!
Всичко започва от утре.
Време е да направим хода си, младши лейтенант Бреда, сержант Фюри.
Няма нужда от "младши лейтенант", мадам. Сега сме просто едни стари дезертьори.
Край с бъдещето ми...
Полковникът ще поеме цялата отговорност, след като всичко свърши.
Обещанието, което никога не успяхме да направим
отново,
се опитва да сграбчи нашето бъдеще.
Защо не можем да се радваме
от все сърце,
когато получим нещо, което винаги сме преследвали?
Стичащите се сълзи не са от слабост или разкаяние.
Те са фрагменти, породени от агония.
От всички моменти и съдби,
осъзнах, че има едно сигурно нещо.
Дори ако нещата станат трудни и съм на своя предел,
отказвам да се предам.
Моля те, не ме пускай.
Мога да усетя топлината на дясната ти ръка,
където тя плътно се свързва с моята лява.
Фюрерът?!
Кинг Брадли не може да умре... ! - Не можем да правим разни предположения!
Какво става с разследването?! - Отрядът скоро ще достигне мястото на инцидента!
Винаги е така, когато нямат водач.
Накарай ги да побързат! - Стига си крещял!
Не ми е това работата! - Но... !
Те са просто една объркана тълпа.
Не му е времето за това! Главният командир липсва!
Знам! - Това може да е шансът ми...
Не съм очаквал някой като вас да ни посети.
Всички да се успокоят.
Аз още съм тук.
Какво дебне в сенките? Демони? Зверове? Чудовища?
Черният порив на вятъра спасява нашите герои, които са изправени пред криза.
Следващият епизод на Металния алхимик:
Епизод 47: Пратеник на тъмнината.
Епизод 47
Пратеник на тъмнината
Хвърли светлина в сърцето на човека. Към всепоглъщащата тъмнина.
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu